- Vart ska ni? - Jag ska ta Chicagoexpressen.
Tackar.
Vad gör de där kongressdeltagarna?
Det är illa nog att vi har hippies ombord. Nu kommer farsorna också.
- Vi hämtade bara Mary Lou. - Blås i visslan nu!
Ursäkta mig.
- Har jag kommit rätt? - Första klass. Den här vägen.
- Det här är ditt rum. - Tack så mycket.
Behöver du alla väskorna? Annars kan jag ta hand om dem.
Jag behöver bara de här två. Du kan ta den här.
- Är det här sängen? - Jag bäddar den senare.
- Och det här är... - Toalett och handfat.
- Vart leder dörren? - Den gör rummet till en dubbelsvit.
Ursäkta mig.
Jag gör det inte med flit. Låset har fastnat.
- Sa du nåt? - Nej. Jag tänkte bara ta det lugnt.
Njut av resan. Den är inte spännande, men fram kommer vi.
- Trevlig vila. - Tack så mycket.
Påstigning!
Amen, LA!
Tycker du om min parfym? Jag blandar den själv.
Förtjusande. Jättegod.
Inte illa, va?
Vi lämnar Los Angeles och åker upp till Nevada, in i Colorado,
upp till Kansas City. Här ligger en stad som heter Asheville.
Korsa Mississippi-floden. Efter två och en halv dag är vi i Chicago.
- Är du från Chicago? - Nej, Los Angeles.
Jag heter Bob Sweet. Gullig, men grym.
George Caldwell.
- Vad jobbar du med? - Förläggare.
Slå dig ner. Jag är vitaminförsäljare.
Här får du en burk E-vitamin. Toppen för trumpeten...
Håller pennan helvass. Har du kollat in nattlivet?
- Nej. Det är första gången jag åker tåg. - Skämtar du?
- Det är världens resa. - Jaså?
Välj bara ut en böna, så får du göka hela vägen till Chicago.
Jag gör det jämt. Jag har sagt till chefen att jag är flygrädd.
Det är rena glädjehuset.
Det har nåt med tågets rörelser att göra.
Dunket gör tjejerna kåta.
Jag vill inte ha nån tågromans.
- Jag tänkte vila och läsa. - Stopp där, jag ser kvällens böna.
Hejsan. Får jag bjuda på en drink?
- Jag har en. - Då gör jag dig sällskap.
Ska du hänga med...?
Ursäkta?
Ska du hänga med...till Chicago?
Ja, det ska jag.
- Då kan vi göra det tillsammans. - Vilket?
Åka till Chicago. Vi kommer ju...
Vi sitter fast på tåget och kan inte hoppa av.
Känner du dunket?
- Är du het? - Hur sa?
Är du het?
Jag är alltid het.
Jag kanske kan kyla av dig.
- Hur funkar låset? Får jag slå mig ner? - Varsågod.
Vilken trevlig överraskning.
- Hur funkar låset mellan våra rum? - Låset funkar fint.
Lite rostigt bara. Jag ska be uppassaren titta på det.
Det är väl ingen brådska...?
Vill ni ha en cocktail?
En martini med is och citron.
- Två. - ska bli.
- Jag heter George Caldwell. - Hilly Burns.
- Hilly Burns? - Smeknamn för Hildegard.
- Vad är pennan till? - Man måste fylla i beställningen.
En fruktsallad, orientalisk biff med ris, kaffe, äppelpaj med glass.
- Du textar fint. - Tack.
Jag tar samma sak, men du får fylla i det.
Min handstil är oläslig. Jag kan inte stenografera eller skriva maskin.
- Vad jobbar du med? - Jag är sekreterare.
- Hur lyckas du behålla jobbet? - Jag är bra i telefon...
Jag har en härlig personlighet.
- Ska du åka till Chicago? -Ja. Till min systers bröllop.
- Varför tar du tåget? Är du flygrädd? - Nej, jag är inte flygrädd.
Jag vill bara vara uttråkad.
- Och du? - Min chef gillar det gammalmodiga.
Han har skrivit en bok om Rembrandt och ska föreläsa på konstinstitutet.
- Jag är förläggare. Vad heter han? - Professor Arthur Schreiner. Bekant?
Han är okänd. Han har jobbat på boken i 20 år.
- Var är han nu? - Han har lagt sig. Han är en friskus.
- Vad förlägger du? - Facklitteratur.
Trädgårdsarbete, kokböcker, handböcker.
Som sexhandböcker?
- Jag har redigerat några stycken. - Så du är expert?
Jag vet var grejerna stoppas och varför.
- Är du gift? - Frånskild.
Hur kommer det sig?
Folk sa att min fru var för god för mig, och jag insåg att de hade rätt.
Låter sorgligt.
Din chef sysslar med konsthistoria. Är du intresserad av det?
Inte direkt.
Jag fick jobbet för att jag var tillgänglig och villig att resa.
- Ska vi beställa vin? - Utan tvekan.
Vi tar en flaska Mouton Cadet dix-neuf cent soixante et onze.
Ska bli.
- Vad duktig du är. - Jag är bra i franska...
- Han vägrar prata. - Vi måste hitta dokumenten.
Så det var ditt inträde i societeten?
Han var snäll mot mig. Han lärde mig allt från p-piller till Picasso.
- Vad fattades? - En äktenskapslicens.
Är det det du vill ha?
Då ville jag det.
Nu vill jag ha mer champagne.
- Ska jag beställa en flaska till? - Två.
De verkar stänga nu.
Vi kan väl ta med glasen till våra rum?
- Vi kan öppna mellandörren. - Och ta ner skiljeväggen.
- Jag pratar med uppassaren. - Jag ordnar champagnen.
Du hade rätt. Det är dunkandet. Jag förstod det inte.
God natt.
Våldtäktsman!
Våldtäkt!
Ursäkta mig. Det här går snabbt.
Bra.
Utmärkt. D är klar!
Ursäkta. God kväll.
Kom in.
Så fint det är.
- Vill du ha lite champagne? - Ja.
Vad stort rummet är utan skiljevägg.
Rummen är små, men perfekta för jonglering.
- Hur sa? - Jonglering. Bollarna studsar mot väggen.
Jonglerar du mycket?
Jag vet var grejerna stoppas och varför.
Jag gillar den låten.
Om jag hör den igen, blir det svårt att inte tänka på dig.
- Det var fint sagt. - Tack.
- Skål för tåg resor. - Tåg som mötas i natten.
- Gillar du mina nya skor? - Absolut. Varför tar du inte av dem?
Ställ dem i skåpet, så putsar uppassaren dem.
Är det sant? Fantastiskt.
- Är det chefens bok? - Ja. Han vill att jag förvarar den.
Vill du läsa den?
Nej-
Kom närmare.
- Visst är det vackert? - Mycket.
- Redigerar du verkligen sexhandböcker? - Ja, det gör jag.
Men jag måste erkänna en sak - jag är bättre på trädgårdsböcker.
Det är min specialitet.
Har du några tips?
- Om trädgårdsarbete? - Ja. Goda råd för nybörjaren.
Var alltid krass mot krasse.
- Säger du det? Gillar de hårda tag? - Ju hårdare desto bättre.
Vad bör jag veta mer?
- Jag kan berätta om azaleor. - Jag är idel öra.
Jag märker det.
- Behandla dem som begonior. - Säger du det?
Så det som är bra för azaleor är bra för begonior?
- Så fascinerande. - Jag tänkte väl det.
- Jag vill gräva djupare. - Varsågod.
Tack.
Vad händer om man behandlar en azalea som krasse?
Det är synnerligen intressant...
- Vad är det? - Såg du honom?
Det hängde en man utanför fönstret. Han hade skjutits i huvudet.
En död man föll från taket.
Jag såg det. Hans kavaj satt fast.
Jag borde göra nåt. De kanske kan stanna tåget.
Det var nog bara en flygande drake eller en tidning...
Nåt sånt! Det kunde varit vad som helst.
Men hans ögon var så tydliga.
Du tänker inte klart. Det är bara inbillning.
Vill du berätta det för konduktören?
' Jag är yr. ' Lägg dig ner.
Om det här är delirium tremens, så spolar jag kröken.
Hjärnan spelar oss spratt ibland.
Slappna av. Det är ingen fara.
- Vilken fin melodi. - Ja, det är det.
Du är så vacker.
Jag tycker om dig med.
Vakna!
Det här är mannen jag såg utanför fönstret.
- Professor Schreiner. Vad är klockan? - Strax efter åtta.
- Väck mig efter tio. - Han har blivit mördad.
Gå och diskutera det med honom. Han bor bredvid restaurangvagnen.
- Det var inte inbillning. - Du är en underbar trädgårdsmästare.
Våldtäktsman!
George, din rackare. Slå dig ner.
Jag ska bara kolla en sak först.
Här finns inget.
- Vad vill du? - Jag vill träffa professor Schreiner.
- Vem är du? - Jag heter George Caldwell.
- Är du vän med professorn? - Med hans sekreterare.
- Vi är oroliga för honom. - Vad är ni oroliga för?
Får jag prata med professorn?
- Vad sysslar du med? - Lägg inte näsan i blöt.
Du och din brud kan råka illa ut. Hon är redan illa ute.
- Det är du som är illa ute. - Dumpa honom!
Vad gör du? Vem är det?
Släpp mig, din stora drummel! Vad tusan gör du?
Är du inte riktigt klok?
Nu ligger du risigt till. Jag ska anmäla dig.
Du kan inte mena allvar. Om du vill stryka ett streck...
Fan! Jävla skit!
Det här är just snyggt!
Nu ligger du risigt till, Pepe.
- Det är inte Pepe. - Var är Pepe?
- Jag vet inte. Jag heter George... - Han rumlar runt med Manuel.
När de har rökt braj, så kör de runt och skrämmer kalkoner.
Kan jag få låna telefonen?
- Du är inte härifrån, va? - Nej. Jag blev avkastad från tåget.
Är det en kvinna inblandad? Jag visste det.
Det är inte som du tror. Hon svävar i fara.
- Jag måste ringa polisen. - Det låter som du har bråttom.
- Jag har lite brådis själv. Så, Steve... - George Caldwell.
Rita Babtree. Om du mjölkar Harriet, så skjutsar jag dig till stan.
- Vad ska jag göra? - Ta hinken och mjölka henne.
- Jag har aldrig mjölkat en ko förr. - Du är en vuxen karl, Steve.
Du har säkert gjort nåt liknande...
Sätt dig ner, ta en spene i varje hand och låt naturen göra sitt.
Kossorna är så stinna att det är rena Niagarafallen.
- Jag går och byter om. - Jag ska göra mitt bästa.
Hejsan...
Då ska vise...
Var snäll nu.
Vänta lite...
Det är nåt som inte stämmer. Du har fyra stycken.
Kom igen, Harriet.
Fin, färsk mjölk var det här!
Men det kommer inget.
Visserligen är jag grön, men var är Niagarafallen?
- Vad gör du, Steve? - Kollar tågtidtabellen.
Varför sitter du i bilen? Vi ska inte åka i den.
Följ med, Steve!
Lägg paketen i framsätet, så tar jag hjulblocken.
Hoppas Peppe tankat ordentligt.
- Vi ska väl inte åka i det där? - Är du flygrädd?
- Nej, jag är inte rädd. - Bra, för krukor är inget kul.
Se upp för väderkvarnen!
- Går det bra med paketen? - Ja, då.
Det är inte långt kvar. Vi är i Staveley innan kl. 14.
Det är två och en halv timma dit. Var ligger Staveley?
10 mil från Albuquerque.
Vänta lite...
Tåget stannar där kl. 14.27. Då hinner Sheriffen möta tåget.
- Det är underbart! - Visst är det?
Vad är sex jämfört med att flyga?
Titta, där är Chicagoexpressen!
- Jag tror att vi hinner. - Kolla in fåren. Jag vill dutta dem.
- Har du aldrig duttat får? - Jag tror inte det.
Vad de kutar!
Vi duttar dem igen.
Då var vi framme...
- Är Sheriffen inne? - Nej, han kommer...
Titta, där är tåget!
Tack, Rita. Jag hinner inte vänta.
- Vi ses, Steve. - George!
Försök stanna på tåget!
Kom igen! Hoppa!
Han klarade det!
- Välkommen ombord. - Visst är det underbart att åka tåg?
- Vi skulle äta frukost. Nu är det lunch. - Förlåt. Jag glömde bort tiden.
- Vad gjorde du? Fick du dig ett nyp? - Nej, jag klämde juver.
Du är en riktig sexdåre. Och svettig blev du också, din kåtbock.
Vad väntar du dig? Hon är en pingla och han är en tungviktare.
- Känner du honom? - Gör inte alla det?
Det är Roger Devereau. Chicagos egen hinner.
Han är nån höjdare på konstinstitutet. En riktig tungviktare.
Ska du utmana honom?
- Då ses vi kl. 15.20. - Okej.
Är allt väl?
Hur är det fatt?
- Hur är det fatt? - Vad menar du?
Vem lämnade vem? Sist jag såg dig var du på väg till professorn.
Professorn är död. Lyssna på mig...
Han var inte på sitt rum. Två busar rotade igenom hans saker.
De slängde mig från tåget.
De letade efter nåt. De har dödat professorn och nu vill de döda dig.
- Du har fått det om bakfoten... - Nej, jag är orolig för dig.
Hej, Roger.
Det här är min vän George Caldwell. Roger Devereau.
George berättade att han blev avslängd från tåget.
Vad jag är glad att se dig. Är du oskadd?
Jag ringde polisen i Albuquerque och bad dem rädda dig.
Reace är som ett barn. Han hoppade av tåget för att be om ursäkt.
Hur kom du på tåget igen?
- Vem är Reace? - Han som slängde av dig.
Honom minns du - en stor karl med fula tänder.
- Vad har han med dig att göra? - Han är min chaufför.
Inte klipsk, men lojal.
Jag tar givetvis på mig ansvaret och betalar för skadorna.
Och den andra killen?
Jobbar han också för dig?
Du känner inte till hela historien.
Jag åt frukost med professor Schreiner.
Han ville Visa mig några viktiga dokument.
Tyvärr så var de borta, så vi sökte igenom hans kupé.
Slutligen hittade vi dem i hans koffert i bagagevagnen.
Professorn är något tankspridd.
Jag förstår inte hur du kunde ätit frukost med professorn.
- George tror att professorn blev mördad. - Mördad?
- I går kväll. - Varför tror du det?
Jag såg honom falla från tåget.
- Var du i den här kupén? -Jag låg här.
Hilly, du måste röja upp i min kupé. Den där Whiney är hopplös.
Tillåt mig presentera professor Schreiner. - Det här är mr Caldwell.
- God dag. - Vad har hänt med din kavaj?
- Reace slängde mr Caldwell från tåget. - Just det. Den dumskallen.
- Jag hoppas att du inte är skadad. - Nej, då.
Alltihop är mitt fel. Det hade inte hänt om jag inte förlagt Rembrandt-breven.
Ursäkta?
Det kvittar. Jag är så glad att ni är oskadd.
Professorn, jag lade tillbaka...
Hur kom du hit?
Det här är mr Whiney.
Han ber gärna om ursäkt. Synd att Reace inte är här.
Allt var Reace fel. Jag rörde dig inte, eller hur?
Det har varit hektiskt. Jag tar en whisky och lägger mig.
- Du kan ta min kupé. - Tack, det ska jag göra.
Kan du hjälpa honom städa upp?
Det var trevligt att träffas. Hoppas resten av resan är lugnare.
Det får vi hoppas.
- Jag har verkligen gjort bort mig. - Inte alls.
Jag lade näsan i blöt och fick massa tokiga idéer.
Du hade rätt. Jag inbillade mig bara. Det var nog champagnen.
- Låt mig tvätta din kavaj. -Ingen fara. Jag har en till.
Vi är framme i Chicago i morgon, så jag tar farväl nu.
Kan du inte äta middag med oss?
Nej, tack. Jag äter på rummet.
Låset verkar ha hängt sig.
Jag ska be uppassaren laga det.
- Vad har du i kikaren, donjuan? - Tjena, Bob Sweet.
- Hur mår du? - Bara fint.
Har du tagit till miniflaskan?
Visste du att Blainard-tunneln är den högsta punkten på resan?
Jag tänker bli ännu högre.
Bara du inte trillar ner.
- Jag har redan lämnat tåget en gång. - Vad menar du?
I går kväll när jag skulle...
...kyssa min vackra blondin, såg jag hennes chef genom fönstret.
- Professor Schreiner? - Just det.
Han hade skjutits i huvudet.
Jag hade ju druckit, så jag besökte professorn i morse...
...och hittade en skum typ i hans rum. - Edgar Whiney.
- Hur visste du det? - Jag bara vet. Fortsätt.
Sen kom en bjässe med en guldgruva i truten och slängde mig från tåget.
- Men du såg aldrig professorn? - Jo, i eftermiddags.
I Hillys kupé. Mannen jag såg i går kväll var en hallucination.
Hur såg han ut?
- Professorn du såg i eftermiddags. - Som på kort.
- Sa han nåt till dig? - Vadan alla frågor?
- Sa han nåt? - Inget.
- Han var trött och ville ta en whisky. - Där har vi det- whisky!
Du hallucinerade inte.
Professorn har blivit mördad. Killen du såg var en bluff.
Jag pratade med professorn i går kväll.
Han avskyr mr Devereau. Och han är en friskus - han rör inte alkohol.
- Bobby, din vitaminkrängare... - Jag heter Stevens och är FBI-agent.
Vi har jobbat på det här fallet i två och ett halvt år.
- Varför skuggar du professorn? - Jag skuggar Devereau. Kom nu.
- Hur går det för Hilly? - De dödar inte nån av er förrän i Chicago.
Devereaus män måste tagit hit professorn efter kl. 21.
- Hur vet du det? - För jag lämnade honom kl. 21,
och det här är snabbaste vägen till taket. Han måste ha flytt.
Han klättrade upp på taket innan de sköt honom.
- Du ska väl inte klättra upp dit? - Jo.
Blainard-tunneln kommer snart. Följ med upp och håll utkik.
Jag ska försöka.
- Vad hittade du? - Den satt fast på en bult.
Då hade jag rätt. Jag såg honom.
Devereau har säkert redan hämtat upp kroppen.
Synd. Det var en rar gubbe.
Varför dödade han professorn?
Han skulle bli utskämd av professorns bok.
Två av institutets Rembrandt-tavlor som var inköpta av Devereau,
skulle avslöjas som förfalskningar.
Professorn satt på bevisen.
Jag frågade honom vilka bevisen var.
- Han bad mig vänta tills föreläsningen. - Och Devereau ville inte vänta.
Jag tror att de tänkte kidnappa professorn, sen döda honom,
och sen skicka in en dubbelgångare som saboterar föreläsningen.
- Vi måste hitta bevisen. - Men de har bevisen.
De har Rembrandt-breven.
De hittade dem i professorns koffert.
De ljuger. Där skulle de letat innan de sökte igenom rummet.
Nej, professorn gömde dem nånstans när han såg att Devereau var ombord.
Jag vet var de är!
REMBRANDTS LIV, VERK OCH BREV
Rembrandt-breven.
Milda Moses, du har hittat dem.
- De är skrivna av honom själv. - Rembrandt Harmenszoon van Rijn.
Jag antar att de bevisar professorns påståenden.
Kalla på uppassaren. Jag vill kontakta nästa stad.
- Tänk att en människa dödats för breven. - Det här är toppen på isberget.
Minns du flygkraschen i Köln? Devereaus verk - 100 människor dog.
Det skulle mörklägga hans inblandning i en konstskandal.
Vi visste att han var skyldig, men saknade bevis.
De här breven kommer att spränga hans konstaffärer.
Hon var kylig för att de hotade henne.
Ditt liv är också i fara. Du berättade att du sett professorn död.
- Vad gör jag nu? - Du måste föra Hilly i säkerhet.
- Här kommer tunneln. - Vi slår till i Dodge City i kväll.
Passande, eller hur? Krutrök i OK Corral.
Vad hände?
Lägg tillbaka dem.
Ta min pistol.
För flickan i säkerhet.
Jag misstänker att kulan var ämnad för dig.
Han är ju död!
- Du sköt honom! - Nej...
- Nej, vänta... - En man är skjuten!
Våldtäktsmannen!
Jag sköt honom inte!
Du är inte...
Han är inte död.
Stanna! Annars skjuter jag.
Jävla skit!
Stanna!
Snälla, stanna!
Tusen tack, Eddie.
Det är rätt! Skjut skallen av dem!
- Ursäkta mig. - Ett ögonblick.
Har du sett?
Vilken hejare, va?
Reklamfilm.
- Hur kan jag stå till tjänst? - Jag vill anmäla ett mord.
En man blev skjuten på Chicagoexpressen. Vi måste stoppa tåget.
- Har en man blivit skjuten? - Ja.
Dra på trissor, Vårt första mord! Slå dig ner och ta lite kaffe.
Ge mig alla fakta.
- Vad heter du? - George Caldwell.
Jag är från Los Angeles.
- Vem blev skjuten? - Det var två stycken.
- Den förste var Bob Sweet, en FBI-agent. - Skojar du?
Och den andre hette Reace. Jag sköt honom.
- Sköt du honom? - Han sköt Sweet.
- Han trodde att Sweet var jag. - Reace sköt Sweet och du sköt Reace?
- Med en harpun. - Ursäkta?
Jag tappade Sweets pistol och var tvungen att ta en harpun.
Kan vi inte ringa nån?
- Sköt du Reace med en harpun? - Han tänkte skjuta mig.
Och Reace sköt professorn.
- Reace sköt Sweet. - Och professorn.
Det blir tre.
Ursäkta, jag glömde. Professorn sköts i går kväll.
- Kan vita det här sen? - Blev nån mer skjuten?
Nej! Men vi måste stoppa tåget.
Snälla, ring dina överordnade.
Säg att jag har Rembrandt-breven. Därför blev professorn skjuten.
- Jobbar han för FBI? - Vem?
Den här Rembrandt.
- Rembrandt är död. - Det blir fyra.
Hittar du bara på? Jag har inte tid med nåt larv.
Det är min heta linje. När jag kommer tillbaka vill jag ha raka svar.
Börja med vem som sköt Rembrandt.
Det här är Chauncey.
Skojar du?
Dra på trissor! Han sitter på mitt kontor.
Han sa att han skjutit folk på tåget och ville erkänna.
Jag visste att han var en knäppgök.
Oroa dig inte. Jag är van vid knäppgökar.
- Ursäkta mig, jag måste låtit vansinnig. - Ingen fara.
Var det George Caldwell du hette?
Vi borde ringa Washington.
- De vill säkert stoppa tåget. - Smarta grabbar. Har du sett dem på TV?
Lyssna på mig. De känner till Sweet och Devereau.
Tåget är i Kansas om en timme. Vi kan stoppa det i Scott City.
Håll händerna stilla, så blir det inget bråk.
- Ge hit den! - Skjut inte!
Din korkade, dumma jävel!
Jag har träffa många puckon, men du tar priset. Maka på dig!
Jag försöker rädda en flicka från att dö och du leker tjuv och polis.
Du kommer aldrig undan med det här.
Lyft luren!
Vi vet vem du är.
- Polismästaren ringde. De ska sy in dig. - För vadå?
- Mordet på en vitaminförsäljare. - Han var FBI-agent.
Lägg ner pistolen och följ med. Du har ingen chans att fly.
Vad är det?
Det är min vicesheriff.
- Ut med dig! - Skjut inte!
- Ner med händerna.
Farbror Oliver, titta vad jag har!
- Han har din pistol. - Upp med händerna. Ställ er mot väggen.
- Hela kåren känner till dig. - Tillbaka med dig!
- Och de kommer att hitta dig. - Upp med händerna!
- Farbror Oliver, han stjäl din bil. - Du kommer aldrig undan...
- Farbror Oliver, han stjäl din bil. - Moose! Nu kniper du igen.
Jag har dåliga nyheter. Caldwell har rymt.
Vi tar inte det nu.
Han åker på väg 350, och vi kan stoppa honom innan statsgränsen.
Din korkade jävel.
Jävlar!
- Vem är du? - Jag är en tjuv.
- Langa hit nyckeln till handklovarna. - Ursäkta.
Du skötte dig verkligen snyggt.
- Vad är du anklagad för? - Mord.
- Släpp av mig var som helst. - Jag stannar inte. Känner du till vägarna?
Jag är ingen mördare, jag försöker rädda nån. Men snuten är på väg.
Om du sinkar dem, så gör du oss bägge en tjänst.
Ta höger här framme och sen vänster. Jag hoppar fram.
- Var det så du mördade dina offer? - Förlåt.
Så fan heller. Du är farlig.
Men du är uppenbarligen inget proffs.
- Nej, det är jag inte. - Ta det lugnt. Jag tar strax över.
Inga plötsliga rörelser. Jag ska kolla radion.
Han skulle hoppa på tåget. Då måste han åka till Kansas via 120, 116 eller 350.
Vi spärrar av samtliga vägar.
Den första är korsningen vid Taubman's Road.
- Varför saktar du ner? - En lastbil.
Vi är ju snuten. Sätt på sirenen.
Plattan i mattan.
Se upp!
Vill du köra ett tag?
Bil 36, ange din position.
Bil 36. Vi upprättar vägspärr vid Taubman's Road.
Bil 45 är redan där. Vi kör med dubbla vägspärrar.
Det gamla knepet? Det var allt jag ville veta.
Spänn fast säkerhetsbältet.
Du behöver inte oroa dig. Jag har rätta knycken.
Dra åt hårdare. Jag har gjort det här förr.
- Vad då? - Demolering.
- Jag hör nåt, men ser inget än. - Vi har dem omringade.
- Ska du inte sakta ner? - Jag ska göra en brottsling av dig.
Se upp, killar!
- Vad hände, bil 36? - Det här är Grover T Muldoone.
Vill du veta vad som hände? Vi gav er pisk!
VÄLKOMMEN TILL KANSAS
Jag vet inte, jag träffade honom i går kväll.
Det sa du i morse och jag har svårt att tro det.
Det är sant.
Tids nog tar vi hand om mr Caldwell.
Till dess tar vi ytterst god hand om dig.
- Vad gör du? - Jag har ändrat mig.
- Vi skulle ju ta Chevan. - Töntbil. Det här är ren kissemurra.
- Den tar oss till Kansas City i tid. - Tänk om de ser oss?
Gå och kolla vakten. Det här tar bara en sekund.
Stopp där. nigger...
- Tjena, läget? - Kliv bort från bilen.
Jag lyssnade på motorn. Den låter jättebra.
- Flytta på dig. - Ta det lugnt.
Flytta på dig!
Kissemurra...?!
Kan vi åka nu?
Jag trodde att du var amatör, men du är rena proffset.
Det var lysande. Ingen lär jävlas med dig.
- Du är en grym snubbe. - Jag måste vara i Kansas City i morgon.
Med den här kärran hinner vi till Kansas City.
- Tänker du på henne? - Ja.
- Jag har bara känt henne i två dar. - Sån är kärleken.
Jag tappar alltid minnet när jag blir kär.
Vi hoppar på tåget, räddar henne och låter polisen fixa resten.
Men...
Jag hoppas att hon är i livet.
Passagerare Hall, vänligen kontakta informationen.
Vi har tio minuter. Jag köper biljetter.
- Köper du biljetter är det klippt. - Vad snackar du om?
TÅGMÖRDARE PÅ FRI FOT
- Mitt körkortsfoto. Jag hatar det fotot. - Berätta det för dem.
- Är det polisen? Hur kommer vi på tåget? - Bra fråga.
- Jag kan avleda dem med pistolen. - Ja, skjut dig i skallen.
Jag har en idé. Häng med.
- Hur mycket för radion? - $30.
Vi tar den. Betala honom.
Grym mössa. Du får $5 för den. Betala honom.
Och en femma för skokrämen. Bråka inte, betala honom.
- 40 dollar. Tack så mycket. - Tack själv. Vill ni ha nåt mer?
- Vad sägs om en borste? - Inget!
Man kan inte charma alla...
Det är den dummaste idé jag hört.
Vill du rädda tjejens liv? Det här är vår enda chans.
- Ingen tror att jag är svart. - Nej, men du kommer på tåget.
Snuten måste tro att du är svart.
Det funkar aldrig.
- Är du rädd att det inte går bort? - Vilket kul skämt.
- Får jag prata? Det funkar aldrig. - Skojar du? Kolla bara.
Al Jolson tjänade en miljon på att se ut så där.
Bry dig inte om ögonen, för du har brillor på dig.
Snyggt. Pannan också.
Ta min jacka.
Ta på dig mössan. Läckert!
Du ser grym ut. Ta radion. Du måste gå som värsta kungen.
Låt radion dölja ansiktet. Och rör dig i takt med musiken.
Försök nu. I takt till musiken.
Sluta. Varför är ni vitingar så stela?
Du kan inte ha ett svart ansikte och en vit gång. Slappna av.
Känn rytmen och rör på fötterna.
Du måste bara hitta tempot. Känner du det?
Du behöver jobba på det.
Slappna av, lyssna på musiken och följ rytmen. Känner du den?
- Jag har det. - Känner du?
Jag köper biljetter så länge.
Gud hjälpe oss.
Jazza till det. Var cool. Shejka loss.
- Hur ser jag ut? - Snajdig.
Hajar du? Jag känner mig helvass. Dödsläckert.
Mår bra. Mår prima.
Slappna av i höfterna. Ni vitingar är så stela.
Jag är en lirare. Fatta, jag är kung.
- Jag är inte... - Du måste ligga risigt till.
Men för Guds skull, håll takten.
Sjyrre, det är min snubbe!
- Vi tar oss inte förbi snuten. - Jo, men inga muslimer.
- Vem letar ni efter? - En vit kille.
Om jag ser nån, säger jag till.
Ett meddelande. Chicagoexpressen väntar...
Är det här Chicago-tåget? Första klass, jajamän.
Ett meddelande. Kan mr Mitchell kontakta...
Påstigning!
- Hon är borta. - Är det verkligen hennes kupé?
- Var är mina kläder? - Är det här din kupé?
Polisen måste tagit allt när de hittade Sweet.
- Vi måste se om Hilly är kvar på tåget. - Du kan inte lämna kupén.
Gå till bluffprofessorns rum. Fråga var hans sekreterare är.
Ge mig pistolen.
Och plånboken.
Jag behöver en uniform.
- Förklädnaderna börjar bli dyra. - Brott kostar.
Fyra vagnar längre bak, rum C.
- Hilly! Är allt väl? - Se upp, George!
- Är du oskadd? - Jag skulle just fråga detsamma.
Jag skulle aldrig kommit hit om jag trodde...
- Rembrandt-breven! - Devereau hittade dem i din kavaj.
- Jag klantade mig. - Stackars George.
Jag försökte hålla dig utanför, men de sa att de dödat professorn
och hotade att döda mig med, så jag spelade med.
Jag var så glad när du flydde, men jag var rädd att förlora dig.
Jag var så rädd.
Jag med. Jag var rädd att du inte skulle vara här.
- Jag saknade dig. - Gjorde du? Jag saknade dig med.
Du har skokräm bakom örat.
Jag förklarar senare.
- Var är vi? - Vid Illinois River Canal.
Hur mår du? Jag slog väl inte för hårt?
- Var är Devereau? - Du vill träffa honom och han dig.
Damerna först.
Kom in.
Varsågod och sitt. Goddag, miss Burns.
Hämta kaffe, rostat bröd och marmelad till gästerna.
Jag har läst igenom korrespondensen du gav mig och den är fascinerande.
Professorn hade rätt.
Jag är frestad att förstöra dem, men jag är svag för vackra ting -
speciellt när de är äkta.
Lås in breven i kassaskåpet. De utgör inte längre nåt hot.
- Bli inte besviken om det inte funkar. - Det funkar. Jag gjorde några missar.
- En var Reace. Vad hände honom? - Jag sköt honom.
- Bravo. Han förtjänade det nog. - Du bad honom döda professorn.
Nej, han gjorde det på eget bevåg.
Jag ville inte döda professorn förrän vi hade Rembrandt-breven.
Så jag tänkte ersätta professorn med en bedragare.
Vi hade dödat honom ändå, men hans flykt stjälpte våra planer.
Kom in.
Ursäkta mig. Bilen väntar i Rockdale.
Du minns väl Johnson, mr Caldwell? Han spelade professorn.
Han skulle gjort samma sak i Chicago med miss Burns hjälp.
- När anländer vi i Rockdale? - Om en och en halv timma.
Nu har vi bara ett par detaljer kvar, det vill säga er två.
Jag har en ny plan där du mördade professorn.
- Varför skulle jag mörda honom? - För att få Rembrandt-breven.
Vilket förklarar alltihop. Men om 45 minuter...
...ska professorns sekreterare gräla med sin partner och skjuta honom.
Han dör, men inte förrän han skjutit henne.
Nog om intriger och planer. Nu tar vi en kopp kaffe.
Kaffe, herrn?
- Ja, tack. - Professorns bok ges ut ändå.
Ja, men utan breven avfärdas den som svammel från en gammal kuf.
Tåget har sina nackdelar, men maten är utsökt.
Tack, sir. Allt för att behaga.
Vill fröken ha kaffe? Han skojar inte om maten.
- Ursäkta... - Din tjej är en pudding.
Stå upp så jag får se på dig.
- Dra mig baklänges... - Du kan gå nu.
- Mer kaffe? En halv kopp? - Nej.
- Ursäkta. Så jag gör... - Din korkade nigger!
Vem kallar du för nigger?
Jag ska piska knäcken ur dig. Du känner inte mig.
- Vem är du? - Jag är en tjuv.
Ingen fara. Han är min kompis.
- Så det här är höjdaren? - Just det.
Nu är du inte så kaxig.
Jag erkänner att jag är mållös, men kom ihåg att du är en mördare.
Du är efterlyst av polisen. Du borde vara försiktig.
Det är du som är den efterlysta mördaren.
Mannen du mördade var FBI-agent. De har jagat dig i två år.
Ända sen flygkraschen i Köln,
när du dödade 100 människor för att mörklägga dina konstaffärer.
Låt oss ge dem bevisen de behöver.
Vi går och hämtar Rembrandt-breven.
- Res på dig. - Om du insisterar.
- Res på dig, Whiney! - Gör som han säger.
Ta breven, Hilly.
Jag antar att du är en klok man och sätter värde på ditt liv.
- Försöker du muta mig? - Livet är kort och de smarta garderar sig.
Man kan inte gardera sig. Den här resan har lärt mig det.
- Jag hittade dem. - Kom hit.
Ta fast tjejen!
Tror du att det här en Västern?
Vad gör du? Jag hoppar inte!
- Det kommer en bro snart. - Jag hoppar inte.
- Var beredd! - Jag hoppar inte.
Jävla skit!
Jävlar! Inte nu igen!
- Vad gör vi nu? - Stanna där!
Jävlar...
Jag har pratat med Chaney. Han väntar med helikopter i Rockdale.
- Vi är där om 46 minuter. - Går det att stoppa tåget?
Förutom loket finns det en nödbroms i varje vagn.
Koppla bort dem.
- Allihop? - Ja, och ta henne med er.
Följ med.
De är dina.
- Är du George Caldwell? - Kan ni tala om...
- För helvete! Tala om vad vi gör här. - Är du George Caldwell?
- Jag vill ha information. - Jag dödade inte Sweet.
Vi vet det. Vi planterade storyn för att skydda dig.
Mina män har jagat dig ända sen Dodge City.
- Jag visste inte att de var agenter. - Låt oss se vad du vet.
Här...
- Hur många män har Devereau på tåget? - Två.
- Vad är planen i Chicago? - Han ska hoppa av i Rockdale.
Jag var rädd för det.
Matthews, kom hit!
Vi ska stoppa tåget innan Rockdale. Närmast är Harris Mill.
Varsko järnvägen.
Kalla in helikoptrar. Passagerarna ska lämna tåget.
Vi kommer snart. Häng med, Caldwell.
- Vart vill du åka? - Vilken nervpärs. Jag vill åka hem.
Skjutsa honom vart han vill.
Ta med gevären och sätt fart!
Caldwell... Dina patroner.
- Vad ska jag göra med den här? - Skjuta sönder tåghjulen.
Tack för allt.
Ingen orsak.
Sätt fart, Caldwell!
Om du nånsin behöver nåt...
...så ring inte mig.
Låt dem inte döda dig.
Ta det lugnt, killer.
Vart vill du åka?
Jag lämnade Jaggan i Kansas City...
De sa att alla måste kliva av vid Harris Mill.
Kliva av? Jag meddelar besättningen.
- Varför stannar vi? - Säkerhetskontroll.
Det var det jävligaste jag hört.
- Där är polisen. - Var då?
Maka på er. Ni är ju helt oregerliga.
Polisen är här. Uppassarna ber alla att kliva av tåget.
Jaså?
Fortsätt framåt, tack.
Det är en rutinundersökning. N: ar inte i fara.
Om ni samarbetar så får ni snart gå ombord igen.
Ursäkta mig.
Ursäkta.
- Alla måste kliva av. - Vad står på?
Polisen vill evakuera alla. Det kanske är ett bombhot.
- Då är det bäst vi går. - Jag ska då göra det.
Stanna hos henne. Vi ska åka till Rockdale.
Vad sysslar ni med? Varför har ni gevär?
Era svin!
Alla har klivit av utom vår grabb.
Stopp där, Devereau!
Jävlar! Vad gör du här?
- Vem bestämmer här? - Ner med dig!
Varför kom du tillbaka?
- Du glömde plånboken. - Du är just en snygg tjuv.
- Har de din tjej Hilly? -Ja.
Okej, följ med.
- Starta motorn. - Det kan vi inte göra.
Flytta på dig.
Följ med, Guido!
Håll foten på pedalen.
- Vart ska vi? - Vi ska av vid nästa hållplats.
- Vad gör du? - Det här är krig.
Akta Lokföraren.
Sitt!
- Är du oskadd? - Ja. Hur gick det med Grover?
- Är du oskadd? - Är det över?
Se upp!
- Mår du bra? - Ja, då.
Flyg förbi en gång till.
Ge mig bara en träffchans...
- Vad hände? - Titta inte.
Anropa tågledaren. Säg att de har ett skenande tåg.
Vi närmar oss stationen.
Varför stannade vi inte?
- Vad står på? - Jag tror inte att vi har nån lokförare.
Herregud...!
Whiney kapade alla nödbromsar. Vad ska vi göra?
- Vi måste ta oss till loket. - Hur?
- Taket? - Jag tror det.
- Hur går det? - De tror oss inte.
Lokföraren vill bara hålla tidtabellen.
Polismästare Donaldson här.
- Jerry Jarvis, biträdande tågledare. - Koppla mig till chefen.
Han är på lunch, men jag kan säkert hjälpa dig.
En död lokförare och ett skenande tåg når Chicago om 15 minuter.
- Vad gör du at saken? - Jag ska kolla med signaltornet.
Men det är omöjligt. Om Lokföraren är död, vem kör tåget?
- Vad händer? - Är allt väl?
- Mördaren! - Nej, han är okej.
- Kan man nå loket utan att gå via taket? - Loket kan inte nås.
- Varför åker vi så snabbt? - Därför att ingen kör.
- Då skulle vi stanna. - Ser det ut som om vi stannar?
- Helvete! Jag måste dra i nödbromsen. - Den är kapad.
Jävla hippies!
Jag har talat med signaltornet. De ser ingen lokförare.
Bra. Växla över tåget till ett sidospår.
Det är problemet. Alla spår är dataprogrammerade.
En växling leder till kollision.
Vad tusan tänker du göra? Det finns människor ombord.
- Normalt skulle vi låta tåget spåra ur. - Mitt på bangården?
Det är bäst jag hämtar chefen.
Gör nåt, din idiot. Om 10 minuter brakar ett tåg rakt genom stationen.
- Vart ska vi? - Vi ska stoppa tåget!
- Jack, har du sett Benny? - Han är på fiket.
Vi måste koppla loss vagnen.
Dra i spaken och vrid den åt vänster.
När de dras isär öppnas tryckluftsrören och tåget bromsas.
Det är farligt.
- Ta tag i mitt bälte. - Vad ska du göra?
- Har du sett Benny? - Är det inte strebern...?
Nej, försök mittemot.
- Vad står på? - Chicagoexpressen skenar.
Det är här om fyra minuter!
Ett meddelande...
Gå till närmaste utgång snarast möjligt. Undvik att springa.
Bege er till närmaste utgång.
De som väntar på Chicagoexpressen ombes lämna perrongen omedelbart.
Detta är en nödsituation. Bege er till närmaste utgång...
Vi klarade det!
Herre jävlar...!
Morsning, Chicago! Det skålar jag för.
Nästa gång tar jag bussen.
- Det ser ut som det flinar. - Likt katten som slukat en kanariefågel.
- Var är Grover? - Vet inte.
Ta det lugnt, killer.
- Vad gör han? - Han är galen.
Han gör helt rätt. Vi sticker till en park.
Ja, jag vill lägga i gräset och ägna mig åt trädgårdsarbete.
Översatt av Visiontext: Charlotte Dahlberg
SWEDISH